КОНЦЕПЦІЯ ГРОМАДЯНСЬКОГО СУСПІЛЬСТВА, ЙОГО ФОРМУВАННЯ В УКРАЇНІ, ФУНКЦІЇ ТА ОСОБЛИВОСТІ - Марціхів , Христина Романівна; Горбачова , Лілія Євгенівна ("Вісник НЮУ імені Ярослава Мудрого". Серія: Філософія, філософія права, політологія, соціологія, 2021)
Подано визначення поняття «громадянське суспільство» у сучасній політології. Проаналізовано актуальність його теоретичних і практичних аспектів, що спричинено очевидним підвищенням ролі пересічних громадян та їх добровільних об’єднань у всіх сферах життєдіяльності людського суспільства: економічній, політичній, соціальній, духовній. Досліджено широко відомі успіхи громадських організацій і рухів людей доброї волі в галузі розрядки міжнародної напруженості, у наданні допомоги народам, що постраждали від стихійних лих, катастроф та інших соціальних негараздів. Встановлено, що в основі перемог – розвиток діяльності громадянського суспільства, висока активність громадян та їх добровільних об’єднань. Це досяжне тільки в достатньо розвиненому громадянському суспільстві. Доведено, що успіхи приходять там, де підвищується ділова активність громадян і створюваних ними недержавних структур, обмежується державне втручання в економічне, соціальне і духовне життя, тобто там, де розвивається і вдосконалюється громадянське суспільство. Осмислено теоретичний і прикладний аспекти феномену громадянського суспільства завдяки теоретичному аналізу концепції громадянського суспільства в історії соціально-філософської та політологічної думки, починаючи з Платона й Арістотеля та закінчуючи поглядами сучасних дослідників. Підкреслено, що громадянське суспільство – тип суспільного устрою, відмітна ознака якого – реальна багатосуб’єктність економічного, соціального, культурного і політичного життя. Проаналізовано формування та розвиток громадянського суспільства в Україні за роки незалежності. Доведено, що становлення громадянського суспільства виявляється у формуванні його інститутів – добровільних громадських об’єднань, громадських рухів, професійних спілок, незалежних засобів масової інформації, громадської думки як соціального інституту, виборах та референдумах як засобах громадського волевиявлення і захисту інтересів, залежних від громадськості елементів судової і правоохоронної систем тощо. Обґрунтовано особливості взаємодії громадянського суспільства і правової держави.